Fabrício ?
- Da, d-le ? - Au nevoie de ajutor în spate.
Încă un ospătar sau doi.
- Da, d-le Reddington. - Mai deschide două cutii de Reserva.
Spune-i Ameliei să curgă băutura.
Șampanie, cocktailuri, poate fi și lapte.
- Să nu văd pahare goale. - Desigur.
- Mă bucur că ați revenit, d-le. - Și eu mă bucur.
Nolan ! Ai ajuns. Mulțumesc că ai venit.
- Nu puteam rata așa ceva. - O petrecere minunată !
Nu se compară cu nunta fiicei tale din Berlin.
Încă mi se învârte capul.
Vivian, unde e soțul tău ?
- N-a ajuns. - Slavă Domnului.
Caută-mă mai târziu, să mai depănăm amintiri.
Red ! Salut, Red.
- Teddy ! - Nu aud nimic de la muzica asta.
- Veranda e mai liniștită. - Miranda e la toaletă.
Mă refer la balcon. E mai liniște acolo.
Las-o baltă. Mă duc pe verandă. Nu aud nimic.
D-le Reddington !
Ajutați-mă. Caut o fată care servește.
O brunetă cu inel în nas.
- Sidney. - Da, Sidney.
- Ne poți face cunoștință ? - Ce potriveală ...
Și ea mi-a cerut același lucru.
Heddie ! Ești bună să-i faci cunoștință lui Vontae cu amica ta ospătăriță ?
Doamne ! Vino cu mine s-o cunoști odată.
-Ți-a făcut ochi dulci toată seara. - Da ?
Am auzit de evadare, Red. Genial ! Câte vieți ai ?
Sincer, Roger, Am pierdut numărătoarea la 13.
Salută-l pe căpitan din partea mea. Mă bucur să vă văd.
Salut ! Aici erai.
- Avem o problemă la bufet. - Ce s-a întâmplat ?
S-au terminat crevetele. Am anunțat la bucătărie.
Voiam să-mi cer scuze pentru încurcătura cu juriul.
Mă simt tare prost.
A trecut.
Eu n-am uitat. Am dat-o-n bară. Treabă de mântuială.
Dacă mă pot revanșa cu ceva, spune-i bătrânului "Jeleu".
Mersi că ai venit, Glen.
Nicio problemă. Mă gândeam că mă vrei aici. Sunt ca paiul din cocktail.
Apropo, mama e la castronul cu punci.
Te-a avut mereu în vedere, dacă mă-nțelegi.
Salut-o și nu uita de crevete.
Dembe. L-ai găsit ?
- Da. - Și ?
- Există un cadavru. - Ce ? Nu se poate.
- Îl am în fața ochilor. - Urcă-l în avion și adu-l.
Vreau confirmare.
Vrei să aduc un cadavru descompus din Cuba ?
Da. Și grăbește-te, Dembe.
Heddie vrea să danseze.
Am mers la neurolog pentru încă un RMN.
Durerile de cap, uitarea, confuzia.
Toate simptomele indică demența vasculară.
Se pare că am avut o serie de accidente vasculare minore.
Nu le simt, dar ele se produc.
Fiecare lasă urme.
Mă bucur că ai demisionat. Avem timp să urmăm tratamentul.
Nu e vorba doar de serviciu, ci și de familie. Aram, nu pot avea copii.
Să luăm deciziile importante pe rând.
- Trebuie să discutăm. - Vom discuta după ce te faci mai bine.
Orice ar fi, nu vreau speranțe deșarte. Fără furie sau negare.
Fără negociere, fără depresie. Te simți în stare ?
- Nu. - Atunci, promite-mi ceva.
Nu spune nimănui despre boala mea. Nu vrea să se afle.
Sigur că da.
Asta pot.
Walt Whitman a locuit într-un internat la această adresă, în Războiul Civil.
Știai că a fost prohibiționist aprig ?
Închipuie-ți un poet treaz.
Ți-am vorbit despre mentorul meu ?
Adică chiar te-a învățat cineva să bei așa devreme ?
E devreme ? Mi s-a părut că e târziu. Robert Vesco.
Robert m-a luat sub aripa lui.
El m-a învățat să fiu fugar.
I-am încredințat viața mea și economiile de-o viață.
M-a convins să le investesc într-o fermă de vite din Paraguay.
Așa am crezut până când să mă duc acolo,
ca să aflu că era un bordel lângă Asunción.
- Ți-a dat țeapă. - De toți banii.
Atunci am simțit gustul răzbunării, dar nu am apucat să primesc satisfacție.
- De ce ? - M-am trezit că Vesco a murit.
În anii '70, Robert Vesco a fost implicat în scandaluri politico-financiare.
În 1971, Comisia pentru Bursă l-a acuzat că a sustras 200 de milioane
dintr-un fond de investiții controlat de el.
După un an, Vesco a contribuit ilegal la campania lui Richard Nixon,
sperând că procurorul general al lui Nixon îl va face scăpat.
Văzând că nu e cazul, Vesco a fugit din țară,
ducând o viață de lux în exil, în Costa Rica, Nicaragua, Bahamas
și Cuba, unde se pare că a murit în 2007.
- Se pare ? - Când Reddington a fost închis,
a auzit că Vesco și-a simulat moartea ca să scape de urmărire.
- Are dovezi ? - L-a trimis pe Dembe să-l dezgroape.
M-a rugat să facem un test ADN pe rămășițe.
F.B.I. chiar l-a urmărit pe Vesco, dar nu mai e cazul.
Nu cred că și-a simulat moartea din cauza noastră.
Reddington e de acord.
Crede că Vesco a găsit De La Cruz,
un vas spaniol plin cu aur, scufundat în largul Floridei în sec. XVIII.
Vesco i-a spus că, dacă va găsi comoara, va dispărea.
- D-l Reddington îl știe ? - Dacă-l știe ?
Vesco i-a fost mentor.
Apoi l-a ușurat de toate economiile și l-a lăsat
într-un bordel din Paraguay.
Îmi place tipul.
În ultimii 50 de ani, am avut doi fugari majori :
Robert Vesco și Raymond Reddington.
Dacă unul ni-l dă pe celălalt, nu mă deranjează.
Ressler, Keen, aflați cum stă legistul cu analiza.
Înainte de asta, vreau să știți că demisionez.
Pleci ? Unde ? La Mossad ?
Nu, plec și de la ei.
Apropo, au sunat să programeze un interviu de plecare.
Toți îți vom simți lipsa și ne bucurăm pentru tine.
Mulțumesc.
Întrebare : ghici cine e în mormântul lui Vesco.
- Deci, nu e Vesco ? - Nu.
- Îl chema Anderson Mount. - Ăsta cine mai e ?
Un huligan de duzină. Ăsta e cazierul.
A fost destul de rău să fie în CODIS.
Când am analizat ADN-ul cadavrului, am găsit asemănarea.
Mersi, doctore. Dacă Mount e în mormântul lui Vesco, s-or fi cunoscut.
În dosar scrie că Mount a fost în Truro, Noua Scoție.
E locul perfect, dacă vrei să te ascunzi.
Se pare că mergem în Noua Scoție în plină iarnă.
Haide. Ne trebuie haine mai călduroase.
CASĂ CONSPIRATIVĂ MOSAD
- Bună, Samar. - Mă bucur să te văd, Levi.
- Am auzit că e cazul să te felicit. - Da. Îți vine să crezi că m-am logodit ?
El e dr Sands. El va face testul cu poligraful.
- Chiar e necesar ? - Știi bine că ăsta e protocolul.
Să ghicesc. Tel Avivul regretă că m-a împrumutat F.B.I.-ului.
- Crede că am schimbat tabăra. - Ai acces la secrete de nivel 4.
Vă temeți că le-am divulgat americanilor.
Sau lui Reddington.
Eu sunt doar mesagerul.
Mesajul e că suspectezi că ascund ceva.
TRURO NOUA SCOȚIE, CANADA
Așa arată luxul în exil ?
Nu înțeleg. De ce și-ar simula Vesco moartea ca să trăiască aici ?
- Să apelăm la poliția locală. - Am discutat de asta.
Reddington a zis că Vesco îi are probabil pe toți la mână.
Dacă apelăm la ei, îl anunță pe Vesco și ne scapă.
Ai furnizat F.B.I.-ului informații secrete ?
- Nu. - Ai fost loial statului Israel ?
- Da. - Ai încălcat legi
- ... cât ai lucrat cu Reddington ? - Da.
Ai ascuns informații de superiorii tăi din Mossad ?
- Da. - Informații despre demisie ?
- Da. - Le-ai împărtășit F.B.I.-ului ?
Nu.
- Sunt informații personale ? - Da.
Ai probleme medicale grave ?
Da.
Despre ce e vorba ?
Sunt însărcinată.
Vesco, sau cum și-o spune,
ar avea resurse să se ducă oriunde, să-și facă o viață.
- L-a adus ceva personal aici. - Ia !
După ce-l găsești, poți să-l întrebi tot ce vrei.
Mai întâi, să scăpăm de copii.
E ceva la tipul ăsta că nu se pupă cu ce ne-a spus Reddington.
- Da. - Mașină fără însemne.
Doi agenți au intrat în clădirea ta. Ieși pe aleea dinspre Est.
Păstrăm legătura.
A fugit pe jos pe aleea dinspre Est !
Ieși de pe alee și fă dreapta.
Strada e liberă. Keen, spune-mi că l-ai găsit.
- Ia-o spre Sud, spre țărm. - Traversează strada Acadia, spre Est.
Blugi albaștri, pulover bej.
- Stai ! - Urcă.
Robert.
Stai !
Reddington.
După cum am zis, l-a adus aici ceva personal.
Arăți bine de tot pentru un om mort.
Unde naiba sunt banii mei ?
Ești supărat încă pentru Asunción ?
Am avut încredere în tine. Îmi erai mentor.
Te învățam să supraviețuiești, să fii egoist,
- ... să ai grijă de tine. - Robert.
Banii mei.
- Stăteam aici dacă aveam bani ? - Știu de ce stai aici.
Ai găsit vasul De La Cruz.
Unde e comoara ?
Dacă e reală ...
cred că știu unde este.
Nu am căutat-o niciodată.
Am vrut, dar dușmanii îmi dădeau târcoale și am fugit.
Mi-am simulat moartea și am părăsit țara.
După ce s-au calmat lucrurile, mi-am dat seama că m-am schimbat.
- Te-ai "schimbat" ? - Mi-am pierdut cheful.
M-am retras.
Am fost forțat să duc o viață simplă m-a ajutat enorm.
M-a obligat să uit de lume și să mă concentrez pe mine.
- Dumnezeule ... - Am pisica.
- Am o groază de cărți. - M-ai păcălit o dată.
Nu mă mai las păcălit.
Dezleagă-te de așteptările sociale
și de această viață distructivă și privește în tine însuți.
Cu mare plăcere.
Imediat după ce pun mâna pe aur.
Poți să-l păstrezi, dar nu-ți va aduce pacea interioară.
Am deja pace interioară.
Mi-ar prinde bine un iaht nou. Ultimul a fost confiscat în Majorca.
Bun, aurul e îngropat sub Vechea Operă Franceză din New Orleans.
Pot să-ți dovedesc, dar trebuie să ne abatem.
- Încotro ? - Washington.
Nu am o hartă a comorii, dar există indicii în Biblioteca Congresului.
Robert, dacă minți, o să-ți distrug pacea, dându-ți foc la casă,
înecându-ți pisica și tăindu-ți degetele de la picioare.
- N-ai îndrăzni să-mi îneci pisica. - Poate că nu.
Dar o să-ți iau degetele de la picioare.
- Cum a mers ? - L-au trimis pe Levi.
Un chip cunoscut, ca să mă calmeze în timpul testului.
- De ce te-au testat cu poligraful ? - Să vadă dacă nu plec
- ... pentru că am trădat. - E ridicol și insultător.
Ascultă, Aram, am vorbit serios despre a avea copii. Trebuie să discutăm.
Nu pot să cred că te consideră trădătoare.
- Aram, nu contează. - Să-i spunem lui Cooper.
Nu contează ce cred.
Contăm noi, viitorul nostru.
- Dacă putem avea o familie. - De ce ?
De ce nu poate aștepta până te tratezi
sau până îl convingi pe Levi că nu l-ai părăsit pentru Hamas ?
Nu știe că sunt pe sfert evreu ?
Reddington ne-a făcut-o. L-a luat chiar el pe Vesco.
Știa că Vesco se are bine cu poliția
și le-a dat pontul că suntem acolo.
Vrea să se răzbune.
Ieri, lumea credea că Vesco e mort.
Până mâine, va fi.
Reddington nu vrea doar răzbunare.
- Vrea comoara. - De La Cruz ?
Credeam că Vesco l-a găsit.
Dat fiind apartamentul său modest, dacă știe unde e, nu l-a găsit.
Reddington ne-a sunat din avion cu scuze false și să ne ureze succes.
Mergem și noi. Dacă elucidăm misterul,
putem ajunge primii la comoară și-l arestăm pe Vesco.
BIBLIOTECA CONGRESULUI
Robert, îți apreciez dragostea pentru literatură,
dar ce căutăm în Biblioteca Congresului ?
Vrei să știi cum am descifrat mitul și am găsit legendara balena albă ?
Răspunsul e în poezie.
"Balada De La Cruz".
E scris sub pseudonim. Autorul e necunoscut.
BALADA DE LA CRUZ
Red a zis că în poezia asta e cheia ascunzătorii aurului.
Este elegia unei soprane
despre un vas spaniol care aducea argint și aur
în coloniile americane în timpul Revoluției.
Vasul a fost scufundat de furtună pe Coasta de Est,
omorând 120 de oameni aflați la bord.
Tezaurul de jumătate de tonă a ajuns pe fundul mării.
N.S.A. a rulat textul prin programe de decriptare și steganografie.
Nu au găsit nimic. Dacă e un secret ascuns în text, nu l-au găsit.
O fi în subtext.
Furtuni, prădători, date.
Cine ar putea ști ? Colegiul Maritim ?
Biblioteca Congresului.
Au mai multe surse primare decât alte biblioteci.
Keen, Ressler, mergeți acolo.
Descifrați poezia.
Samar, Aram, găsiți-l pe Reddington.
Potrivit poeziei, De La Cruz s-a scufundat în primăvara lui 1778.
Dar nu s-a consemnat nicio furtună destul de mare ca să scufunde un galion.
Am început să mă gândesc : "Dacă nu s-a scufundat ?".
Dacă furtuna care a distrus, se pare, vasul De La Cruz a fost o metaforă ?
- Pentru alt eveniment catastrofal. - Sau persoană.
Nu s-a scufundat. A fost furat.
De La Cruz se ducea spre Philadelphia.
Ruta din apele sudice trece prin ceea ce se numea Poarta Iadului,
o zonă frecventată de pirați.
CĂUTAT VIU SAU MORT
Intervine Ernesto Hidalgo. Criminal, trișor, pirat, bețiv.
El și oamenii lui dominau zona.
De unde știi că el a luat galionul ?
Pentru că Hidalgo și oamenii lui au apărut în toate ziarele
anterior lunii mai 1778.
Dar apoi, nimic.
A luat comoara și a fugit pe uscat.
Potrivit arhivei, marina i-a urmărit
și l-a ucis pe Hidalgo și întregul echipaj lângă New Orleans.
Nu se menționează vreo comoară recuperată.
Hidalgo a ascuns-o undeva înainte să moară.
Intervine Judith Snell.
O celebră soprană a vremii.
Ca poezia. Se pare că Judith prefera băieții periculoși.
Ziarele vremii erau pline de aventuri ale ei cu diverși răufăcători,
inclusiv cu Hidalgo.
Cred că a însărcinat-o cu ascunderea prăzii
într-un loc unde nu ar îndrăzni nimeni să o caute.
Cabina sa din opera din New Orleans.
INCENDIU LA OPERĂ
A ars din temelii, omorând-o pe ea și alți 28 de oameni.
Eu cred că, ce a rămas din cabina lui Judith Snell se află aici,
sub scena noii opere,
care a fost ridicată pe ruinele celei vechi.
Dacă a existat o comoară, acolo este.
Ce poveste ... O operă.
O poveste de amor cu pirați.
Un incendiu, naufragii și aur.
Asta mă face să mă scol din pat dimineața.
Nu te va face fericit, Ray. Nu te va împlini.
Te înșeli. Mă va face fericit.
Foarte.
Dembe, sună-l pe Ruddiger.
Zi-i să se trezească.
Vom jefui opera.
- Agenții Keen și Ressler, F.B.I. - Cum vă pot ajuta ?
Căutăm o poezie, care reprezintă harta unei comori.
- Știm că sună aiurea. - "Balada De La Cruz".
- De unde știți ? - Nu sunteți primii care o cereți.
- Doi bătrâni albi. - Și un afroamerican.
Ce au consultat ? Ce le-ați dat lor
trebuie să ne dați și nouă, imediat.
Ca să găsim comoara, trebuie să intrăm în vechea cabină a lui Judith Snell,
care se află aici, sub scenă.
Singura cale să ajungem acolo este prin zidul sudic la subsolului.
Trebuie să sincronizăm precis explozia, ca publicul să nu audă.
Publicul ?
Ca să ne iasă lovitura, sala trebuie să fie plină.
De ce, păcatele mele ?
Pentru acoperire.
Una e să intri acolo,
alta e să scoți prada fără a fi reperat.
E vorba de un camion cu aur.
Fără acoperire, am fi zăriți înainte să ne umplem brațele.
Bărbierul din Sevilla se încheie mâine.
Trebuie să așteptăm spectacolul de luna viitoare ca să dăm lovitura.
Luna viitoare ? Îmi bate inima ca un hulub speriat.
Raymond, nu a fost să fie.
E o treabă care presupune săptămâni de planificare și antrenament.
Lovitura trebuie calibrată la perfecție, coreografiată,
fiecare mișcare fiind sincronizată cu opera.
Da. Ducând literalmente la un punct culminant exploziv.
Trebuie să distragem atenția ca să trecem de pază.
Ne trebuie explozibil ca să spargem betonul.
Ne trebuie mașini pentru pradă, trebuie să ne deghizăm.
Nu cred că înțelegi devotamentul meu pentru acest proiect.
O să-ți spun exact cum vom proceda.
Mergem împreună mâine seară la Bărbierul din Sevilla
și nu plecăm fără comoară.
Așa că, apucă-te să studiezi partitura.
- Raymond, nu cred că ... - De restul mă ocup eu.
Ai nevoie de arsenal ?
Amicul meu german s-a născut cu șnapsul într-o mână
și cu detonatorul în cealaltă.
Va fi aici în 8 ore.
Ai nevoie de mașini, șoferi ? Am camionete și oameni.
Am femei care se ocupă de oameni.
Am oameni spălați, nimeni nu va bănui nimic.
Vrei să distragi atenția ?
INTRAREA ACTORILOR
Am un tip care vorbește mai repede ca mitraliera.
Adevărul este, Robert, că singura mea preocupare ești tu.
Atitudinea ta.
- Atitudinea mea ? - Vigoarea ta.
Dorința din viața ta.
Ca să reușim, trebuie să te facem bine.
Trebuie să fii la înălțime.
Trebuie să-l trezim pe vechiul Robert Vesco,
să-l redescoperim pe pungașul spilcuit al cărui farmec
poate duce de nas pe oricine.
- Cum te simți ? - Aș prefera să fiu acasă, cu pisica.
Robert, senzația asta va trece imediat ce auzi muzica.
Vei simți cum bate inima. Te vei simți cu adevărat viu.
Franton, luăm două.
Chiar se întâmplă asta.
Știu bine asta, dar ...
Ce înaltă ești ...
- Ce ? - Asta ți-am spus prima oară.
Când te-a adus d-l Cooper în echipă, mi-am zis :
"Ești foarte drăguță".
Și ți-a ieșit că sunt înaltă ?
Trebuie să vorbim.
Cum spunea tata, ăsta e un moment la fel de prost ca oricare altul.
- Câte pseudonime ai ? - Patru. Nu mai am nevoie de ele.
Dar vor fi utile, dacă îmi voi dori să dispar.
Să le memorizez, atunci. Așa te pot găsi oricând.
Stai.
Doamne, asta e ! Știu cum să-l găsesc pe Reddington.
- Spune-i lui Cooper. - Da.
Rămâi aici. Îi spun d-lui Cooper, apoi vin cu niște cafele să discutăm.
Înaltă mai ești ...
Nici în liceu n-am citit atâta.
Răspunsul e undeva aici. Reddington are sigur răspunsul.
El l-a avut Vesco. Noi nu avem nimic.
Aram, l-ai găsit ?
D-l Homan a făcut o donație serioasă Fundației Marigny pentru Arte.
Domnul Homan ?
- E un pseudonim de-al d-lui Reddington. - A făcut o donație anonimă
unei fundații artistice ?
Obține astfel bilete pentru toată stagiunea Operei din New Orleans.
Aram, ești un geniu.
Reddington a cumpărat bilete la opera din New Orleans,
cea care apare în poezie.
- Nu trebuie s-o descifrăm. - Nu. Mergem la operă.
Și eu, care mă plictiseam la bibliotecă.
Samar a picat testul cu poligraful.
Levi. Ce cauți aici ?
Îmi ascunde ceva. Vreau să aflu ce.
Habar nu am la ce te referi. Nu-mi place să fiu urmărit.
Amândoi îi vrem binele.
Punându-i la îndoială loialitatea ?
Știu că nu ne-a trădat.
Dar șefii mei ar putea trage altă concluzie în urma rezultatului.
Ce vrei să spui ? O ameninți ?
Știe prea multe. Ar putea fi o problemă.
- Comandați sau ce ? - Scuze. Poftiți.
Samar nu-și apără interesele.
Speram să o faci tu.
Bine. Ține.
Poate te răzgândești.
Stai puțin.
A avut un accident.
Ea ...
Creierul ei a fost ...
A fost privat de oxigen.
- Îmi pare rău. - Ascultă.
E o chestiune privată și nu vrea să se afle.
Se numește demență vasculară.
E destul ca șefii tăi să fie satisfăcuți ?
Cred că da.
Hei ...
Felicitări. Samar mi-a spus vestea.
Știți dacă e fată sau băiat ?
Habar nu am.
Da. E mai bine așa.
De ce să strici surpriza ?
Bine. Asta e ușa noastră, în stânga scenei.
Nu vreau să plec la aria lui Figaro, dar am mai văzut-o și o s-o mai văd.
Toată lumea, pe poziții.
Ăsta e semnalul nostru.
Trei, doi, unu ...
Neamțule, e rândul tău.
Încă patru bare.
Stai. Și stai.
Intră Neamțul.
Nu am făcut așa ceva. Și am băut doar două pahare.
Vezi să nu !
- Și mi-ai atins sânii ! - Ce se petrece ?
- E beat. - E beat.
Am dus paharele soției. Nu sunt beat.
Te-ai dat la mine, haidamacule. Și ești sigur beat.
Ajunge !
Gata cu băutura.
Toarnă.
E beat. Trebuie să-l ducem în spate.
Bine. Am trecut de pază.
D-le Carter, suntem în drum spre tine.
Ai grijă la tempo. Ray, allegro vivace.
Doime, notă întreagă, apoi la stânga.
Ești tipul de la farmacie ? Ce stai ?
- Malacul nu mă lasă să trec. - Cică are un colet.
Am de toate. De la șervețele umede la scutece de adult.
Am Maalox, Mylanta, Kaopectate.
Am un vaporizator ...
Astea nu fac același lucru ! Ce se petrece ?
Am primit un apel, acum 45 de minute că nu știu ce conte are diaree.
Contul Almaviva. Rolando are gripă.
Ce-a mâncat ?
O fi fost de la o stridie stricată. Am pățit-o și eu o dată.
M-a întors pe dos.
Am dansat cu toaleta, mai toată ziua.
Unu, doi, trei ...
E fascinant, dar du-te la conte. Intră în scenă în zece minute.
Intră Vontae și Dembe.
Pasă-minge-schimbare.
- Ce se petrece ? - Vocea.
Durerea și suferința.
E o comedie !
Nu, suferința mea.
Când eram mic, prietenii mei voiau
să fie jucători de fotbal și piloți de curse.
Eu mă visam tenor.
- Doamne ... - Nu e a bună, Ray.
Îmi pare rău, Raymond. Am pierdut șirul.
- Muzica m-a derutat. - Întârziem.
Acționăm odată cu muzica.
Dacă detonarea nu se petrece odată cu aplauzele, vor auzi toți.
- Îmi pare rău. - Bine.
Ajunge. Pregătește detonarea. Robert, ajută-ne.
Nu e timp să punem toate încărcăturile. Se apropie finalul ariei.
Glen, avem o problemă.
Ce problemă ?
Suntem în urmă. Dacă întârziem detonarea,
va veni poliția și trebuie să distragem atenția
cu un zgomot tare.
Ce naiba vrei să fac ?
Nu știu, Glen. De asta ești aici. Ai mai vrut o șansă. Asta este !
Concentrează-te și fă zgomot.
E momentul pentru debutul tău pe Broadway.
Foc !
Toată lumea, afară !
E un foc de grăsime în bucătărie. E mare pericol.
Salvați-vă !
Detoneaz-o acum.
Doamne ... De La Cruz ...
Este real.
Recunosc sclipirea asta din ochi.
D-le, de ce ați strigat "foc" într-o sală plină,
dacă nu era niciun foc ?
Mi s-a părut că simt miros de fum.
- Am vrut să-i salvez pe oameni. - Ne-a manevrat, Keen.
- Nu-l vedem nici pe Vesco, nici banii. - Mi-a dat cuvântul. Îl cred.
- Asta e tot ? - Asta e ultima.
- Haide ! - O să vorbesc cu poliția locală.
- Să vedem ce zic și ei. - Eu vorbesc cu pompierii.
- D-le Carter ... - Îl cunoașteți ?
Elizabeth Keen, F.B.I. Pot discut puțin cu el ?
Bună ! Ce mică e lumea !
- Îți place opera ? - Lasă vraja. Unde e ?
- Nu știu la ce te referi. - Reddington a fost aici.
Acum cât timp ? Nu mă minți.
Tocmai l-ai ratat.
Elizabeth. Nu e un moment bun.
- Sunt la operă. - Ți-a plăcut spectacolul ?
Tu ai comoara, eu îl vreau pe Vesco.
Vom fi la Lulu's, la o plăcintă de limetă. Îți iau și ție la pachet.
Sex și comoară.
Pentru asta trădează oamenii.
Acum mă trădezi, după ce te-ai văzut cu sacii în căruță.
Dacă mă predai la Lulu's, răzbunarea ta va fi perfectă.
E-n regulă, Ray. Te iert.
Te înțeleg, chiar.
Ai fost protejatul meu, Ray. Te-am iubit.
Dar ți-am luat tot ce aveai
și te-am lăsat într-un bordel din Asunción, fără să mă gândesc vreo clipă la tine.
- Și acum ? - Acum sunt liber.
Nu intenționez să te predau, Robert.
Nu mergem la Lulu's. E plin de turiști și plăcinta e proastă.
Vom găsi un loc liniștit, să bem o cafea.
E adevărat că i l-ai prezentat lui Castro pe fratele lui Nixon
și i-ai păcălit pe amândoi să investească într-un proces antidrog fără bază ?
Și m-au aruncat într-o închisoare cubaneză.
Nixon și Castro.
Dumnezeule ! Ce imagine !
Camionul e în depozit.
- Ferecat ca o scoică la maree. - Unde sunt ceilalți ?
- Se trotilează pe Bourbon Street. - De ce nu mergi și tu ?
Sunt gata de destrăbălare marca "Big Easy".
Ca Blanche DuBois, mă bazez pe bunăvoința necunoscuților.
Salutare !
Aș face o plimbare pe malul râului.
- E o idee bună ! - Mă tem că nu sunt companie plăcută.
Sunt bătrân.
Sunt obosit.
Și sunt împăcat.
Ne vedem la aeroport.
Mâine, la 10 :00. Te las oriunde vrei.
Am căutat atât timp răzbunarea,
încât nu am văzut darul pe care mi l-ai dat la Asunción.
N-am mai avut niciodată încredere în nimeni.
De asta sunt încă în viață.
Îți sunt dator, prietene.
Crede-mă, Ray.
Ți-ai plătit datoria cu vârf și îndesat.
Schimbăm planurile.
Am vorbit cu Levi la telefon. Am fost lăsată la vatră.
- Nu mă miră. - Pe mine, da.
În timpul testului, când m-a întrebat de ce plec, am spus că e personal.
N-am vrut să afle adevărul și am mințit.
Orice i-ai fi spus, s-a terminat.
Acum putem vorbi.
Despre sarcina ta.
- Aram ... - Asta voiai să-mi spui ?
Ai mei mi-au dat asta acum 30 de ani, pentru ziua în care voi deveni tată.
Îmi amintesc doar de musculițele bețive și de tifon.
Și la paharele de cristal pe care mama insistă să le folosim peste 9 luni,
când desfacem sticla ca să sărbătorim o iubire inimaginabilă.
Nu sunt însărcinată, Aram.
L-am mințit pe Levi ca să acopăr adevărul despre sănătatea mea.
Nu ești ?
Adevărul e că nu mi-am dorit niciodată copii.
Am avut mereu o sensibilitate
în legătură cu faptul că nu am instinct matern.
Dar m-am împăcat cu asta demult.
Apoi te-am cunoscut.
Și ai schimbat totul.
Acum nu e lucru pe care să mi-l doresc mai mult ca o sarcină.
Amândoi ne dorim asta.
Dar nu se poate.
Nu pot crește un copil.
Niciodată.
Bine.
Bine ?
Dacă nu vrei să avem copii, n-o să avem.
- Spui asta acum, dar în 5 ani ... - Va fi la fel.
Nu.
Într-o zi vei avea regrete și nu vreau să fiu eu motivul.
Aram.
De asta am vrut să discutăm.
Cred că meriți mai mult.
- Ai făcut o figură ... - Nu-i așa ?
Am fost încântat cum a ieșit.
Unde e Vesco ?
- E înăuntru ? - Nu.
Acolo e comoara.
- I-ai dat drumul. - Se pare că s-a schimbat.
Un fugar schimbat.
A renunțat la lăcomie și avariție.
I-ai grațiat, cum a făcut președintele cu tine ?
Da. Și, în onoarea existenței sale ascetice,
am decis să predau aur din sec. XVIII în valoare de 100 de milioane.
- Ni-l dai pur și simplu ? - Până la ultimul dublon.
E înăuntru.
Sau nu.
Îți sunt dator, prietene.
Crede-mă, Ray.
Ți-ai plătit datoria cu vârf și îndesat.
S-a schimbat, zici ?
"A renunțat la lăcomie și avariție" ?
Ai un telefon ?
O să fie un ascet desăvârșit cu suta ta de milioane.
Haide, fă-mi o poză.
Nu se întâmplă des să fiu păcălit.
Dar am fost păcălit de două ori de același om.
Merită imortalizat.
Ți se pare amuzant ?
Este o mare pierdere de timp.
Pierdere de timp ?
Am descifrat legende.
Am vânat pirați.
- Am căutat comori ascunse. - Fără rezultat.
L-am pierdut pe Vesco.
Cum să pierzi pe cineva pe care nu l-ai avut ?
V-am dat un tip de pe Lista Neagră pe care-l credeați mort.
Acum știți că e viu și îl puteți urmări.
În plus, ați asistat la umilința mea.
Cred că asta vă mai alungă tristețea.
Nu. Dar e un început.
Hai, Dembe. Văd că și tu ai fost mânjit de rușine.
Zâmbiți, fraierilor.
- Te înșeli în privința mea. - Cum m-ai găsit ?
Ai zis că nu-mi doresc nimic mai mult decât să am un copil.
Adică ... Așa credeam și eu.
Asta mi-am imaginat dintotdeauna.
Până să te cunosc pe tine.
Și tu ai schimbat totul.
Relația noastră este povestea noastră.
Și dacă povestea noastră nu implică și copii,
nicio problemă.
Nu am nevoie să aștept 9 luni ca să sărbătoresc o dragoste neimaginabilă.
Și cu siguranță nu am nevoie de cristal.
- Aram ... - Nu ne despărțim.
Ai înțeles ? Niciodată. Nu vreau negare,
furie, negociere sau depresie.
Doar acceptare.
Poți face asta pentru mine ?
Nu.
Bine.
Promite-mi un lucru.
Că o să faci tot ce-ți stă în putere ca să încerci să te faci bine.
Promit.
Totul va fi bine.
Mai spune-mi o dată.
Totul va fi bine.